Николай Лилиев
Звездите бледнеят в небесната твърд…

chitanka.info

Звездите бледнеят в небесната твърд,

зловещо поглежда студена луна,

и тръпне сърцето пред близката смърт:

война.

И воини морни запират край друма,

люлени от полска света тишина,

и мълком повтарят тревожната дума:

война.

В съня си те виждат, о, сладка измама,

че стигат честити честита страна,

где всички живеят безбурно, где няма

война.

Но мразната есенна вечер отвява

безшумно сънят им, и лиха вълна

от скръб безутешна умът заслепява:

война.

Над тях небесата през сълзи отвиват

здраченото було на ледната луна,

и в ужас надвиснал злокобно се сливат,

и есен, и смърт, и война.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.